Titel: Vild eld
Genre: Kriminalroman
Antal sidor: 366
Originalspråk: Engelska
Originaltitel: Wild fire
Översättare: Jan Järnebrand
Serie: Shetlandskvartetten 8
Förlag: Albert Bonniers Förlag
Utgivningsår: (original) 2018 (min) 2018
Format: Inbunden
Källa: Bokhyllan
Utläst: 10 oktober 2022
Första meningen: Emma satt på klapperstensvallen och såg hur ungdomarna på stranden nedanför byggde upp en brasa.
Baksidetext
Helena och Daniel Fleming flyttar med sina barn till den avlägset belägna orten Deltaness på Shetlandsöarna för att få en nystart. Sonen Christopher har autism och föräldrarna hoppas att en mindre skola ska ge honom bättre stöd än han fått på sin förra skola i London. Men familjen märker snart att alla i det lilla samhället inte är lika glada över deras ankomst. Någon skickar Helena små teckningar av en streckgubbe i en snara.
Det visar sig att den tidigare ägaren av familjen Flemings nya hus begick självmord genom att hänga sig i ladan på gården. När Emma Shearer, barnflicka hos traktens läkare, hittas hängd i samma lada rubriceras dödsfallet som mord, inte självmord. Inom kort sprids skvallret om hennes förhållande med Daniel som en löpeld, och fallet hamnar på Jimmy Perez bord. Kommer Perez att lyckas hitta Emma Shearers mördare innan familjen Fleming har krossats för alltid?
Min kommentar
Då var det alltså äntligen dags. Vild eld är den sista delen i kvartetten som blev en oktett. Jag kan ju erkänna att det var med lite bävan jag tog mig an den. Ann Cleeves avslutade den förra kvartetten på ett avskyvärt sätt och frågan var ju om även denna skulle avslutas på lika vidrigt.
Hela serien har, generellt sett, handlat mycket om relationer och så är det även i denna. Kanske till och med lite mer. Nästan samtliga av dem är av den dåliga sorten och då menar jag som i inte hälsosam. Det brukar inte vara något jag gillar, när polisernas privatliv och relationer tar överhanden, men Cleeves gör det mycket, mycket bra. Jag är hela tiden intresserad och nyfiken. För den som ratar deckare så kan jag berätta att i dessa böcker är det i det närmaste blodfritt och lite halvmysigt. Utan att bli mysdeckare.
Miljön är, som vanligt helt fantastisk och jag älskar hur både den och vädret får vara en del i historien. Jag vill omedelbart kolla upp resor till Shetlandsöarna. Jag hoppas att Shetlandsborna också uppskattar Cleeves miljöbeskrivningar. Hon är ju inte infödd, utan faktiskt engelsk. Med tanke på hur engelsmän tas emot där i böckerna så ...
Karaktärerna känns färre än de brukar, nästan som en pusseldeckare. Jag är inte helt säker på om jag gillar vad Cleeves har gjort med Perez. Eller kanske snarare inte gjort. Har han utvecklats alls? Han känns precis lika mörk och grubblande som i första boken. Sandy Wilson är nog den karaktär som har utvecklats mest, dessutom i positiv riktning. Honom har jag gillat från början till slut. Willow Reeves lyckas jag nog aldrig få något riktigt grepp om, men hon har tagit sig bra. Jag kan tycka att det är lite märkligt att inte fler karaktärer dyker upp i mer än en bok. Det bor ju inte fler där än i en ganska liten stad (hela ö-gruppen alltså). I stället skapas det nya för varje bok. Jag är ju för återvinning och detta känns som lite slöseri.
En stor fråga bland läsare (och tittare som har läst) har länge varit hur gammal Cassie är. Det får man till slut veta här, hon är nio (i TV-serien går hon tydligen på universitetet) och det har gått tre år sedan Fran dödades. I den verkliga världen har det gått åtta år mellan fjärde och åttonde boken. Inte konstigt att man blir lite förvirrad. Skönt att det blev löst. Ironiskt nog så är Cassie knappt med alls här.
Historien är lite halvklurig ändå, även om man nog måste betrakta även inga ledtrådar som ledtrådar, men i stort sett alla kunde ha gjort det. Fallet löses tack vare bra utredningsarbete och beror inte på lyckosamma gissningar eller sammanträffanden. Det uppskattar jag alltid.
Nu hoppas jag att Vild eld verkligen är sista delen och att kvartetten inte utökas med ytterligare fyra böcker om några år. Jag kan nog tycka att slutet indikerar att det blir bra för Perez. Det har han gjort sig förtjänt av.
Den här boken har varit med i En smakebit på søndag.
På Goodreads hade den 4,21 i genomsnitt (beräknat på 12 318 betyg).
Jag ger den 4,0.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgOTGcDN_dB3wUXuH5mYgZ3h8VWYhrppMI4kBpdlgXM1KSwushTQubBaPv21XOJXYWxktc3UaV1J7nVNsGfnqM2VO9BzTE_dyDpHRDXfJq7fEorHkBxqnjNVo2yx9fZEehaPO9PRFFzRIc/s1600/4.gif)
Boken är
Tråkig | Spännande | Förutsägbar | ||
Bladvändare | Klurig | Läskig | ||
Långsam | Tempofylld | Intetsägande | ||
Ordbajsig | Fåordig | Nagelbitare | ||
Mysig | Rå | Sorglig | ||
Måbrabok | Tankeväckande | Rolig | ||
Rörig | Genomtänkt | Mörk |
Andra som bloggat om Vild eld: Lottens bokblogg (engelsk utgåva), hyllan och Seniorvinklat.
Jag ser att jag läst de fyra första böckerna i serien. Jag undrade varför jag inte fortsatte men det var nog att jag såg en eller flera som tv-serie utan att förstå att de byggde på böckerna som jag inte hunnit läsa. Lite trist för jag tappade sugen att läsa dem när jag ändå visste större delen av handlingen. Tvärt om går bättre (läsa boken först, sen tv-serien).
SvaraRaderaDet gick väldigt många år mellan fjärde och femte boken för mig. Jag började faktiskt titta på TV-serien, men jag blev så förvirrad över att allt verkade vara blandat och Perez såg inte alls ut som Perez, så det blev bara en säsong.
RaderaTyckte det var en bra avslutning trots allt. Och trots jag är tveksam till att hon fortsatte... Blir väldigt sugen på att åka till Shetlandsöarna.
SvaraRaderaJag skulle så väldigt gärna åka till Shetlandsöarna. Bara för att se det med egna ögon.
Radera