Titel: Nattavaara
Genre: Science fiction
Antal sidor: 336
Originalspråk: Svenska
Originaltitel: -
Översättare: -
Serie: Nordmark 1
Förlag: Bokfabriken
Utgivningsår: (original) 2020 (min) 2020
Format: Inbunden
Källa: Bokhyllan
Utläst: 16 juni 2024
Första meningen: Han hittade dem döda i bastun nere vid älven.
Baksidetext
Erik hittar föräldrarna döda i bastun. Eftersom grannarna i byn fruktar en ny epidemi blir Erik bannlyst, och med sin lillasyster Sofia i släptåg tvingas han till en farofylld vandring mot Kiruna. Där finns jarlen - och Eriks enda chans att vinna tillbaka gården.
Torparen Marja, tidigare mellanchef i hemtjänsten, blir tillfångatagen av ett kriminellt gäng som hemsöker de norrbottniska skogsbygderna. Samtidigt har hennes man Mårten spårlöst försvunnit. Nu måste hon ställa sig in hos sina fångvaktare och försöka bli en av dem för att överleva.
Min kommentar
När Nattavaara kom så hamnade den omedelbart på min önskelista. En dystopi som utspelar sig i det vi i dag kallar Norrbotten, men som i den här framtidsvisionen är en egen stat. Nordmark. Den var ett självklart val när semesterresan gick norrut. Förväntningarna var dock inte höga, eftersom jag hört en del negativa saker om den.
Detta är i sanning en äkta dystopi. Oerhört mörk. Här finns inte många ljuspunkter. Om ens någon. Här finns inte någon politisk korrekthet överhuvudtaget. Till skillnad från många andra så tycker jag detta är verklighetstroget och högst sannolikt. Jag tror att den kan vara det första som ryker när det gäller att överleva. När resurserna tryter så blir det vi mot dem. Oavsett vilka vi och dem må vara. Och ja, jag kan förstå att många inte gillar den. Förmodligen så ligger den alltför nära sanningen och blir därför obehaglig.
Karaktärerna är inte speciellt många och bara en handfull av dem är viktiga. Vi får följa flera olika perspektiv och en del får mer tid än andra. Det görs en del antydningar om en eller annan karaktär och det ska bli intressant att följa hur det blir med det. Men ... slutet! Så får man väl ändå inte göra.
Långt ifrån allt skrivs i klartext och inte heller förklaras allt. Mycket finns mellan raderna, egentligen mer i det som görs och sägs än det som berättas. Jag gillar det här sättet att förmedla en historia. En rejäl dos politik finns det också och det här väl till. Jag brukar inte uppskatta det, men jag tycker det hölls på en lagom nivå.
Det är alltid intressant att läsa om hur andra tror att folk agerar i krissituationer och kanske har jag lite svårt att tro på vissa delar, som till exempel rövargänget och Eriks grannar. Det kan vara så att jag helt enkelt inte vill tro på det. Jag vet ju att människan aldrig förnekar sig. När de som säger sig slåss mot orättvisor till slut tar makten så blir de exakt likadana som de de har kämpat mot. Så är det ju. Det jag saknar är mänsklighetens goda sidor. Vi vet ju alla att de finns och att de faktiskt syns mest under kriser. Här saknas de helt. Det är som att alla människor plötsligt har glömt all medmänsklighet.
Nattavaara är en inte helt omöjlig eller osannolik framtidsvision. Och det bästa av allt? Inte en zombie så långt ögat kan nå. Det räcker så bra med människor för att göra det otäckt. Det har ju kommit ytterligare en del i den här planerade trilogin och innan jag började läsa den så tänkte jag att jag nog inte ville läsa fler delar (ja, jag vet, jag dömde på förhand). Nu ska jag snarast ta mig till en bokhandel och köpa fortsättningen. Och när kommer egentligen den tredje och avslutande delen?
Den här boken har varit med i En smakebit på søndag.
På Goodreads hade den 3,22 i genomsnitt (beräknat på 1 237 betyg).
Jag ger den 4,0.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhuO3I_M48WMSG25Zwx91XNDbIY_-odzPfGrVAvPdnd6lFZjwpx8ELs2wXa5dB69Ozvv3BCc8DzaGd-kykZCdlNMowyJ7HowDRlp50nCJwtCby_wQb74PTeGyuxPhi0t7I2lzwWWotgWW8/s1600/4.gif)
Boken är
Tråkig | Spännande | Förutsägbar | ||
Bladvändare | Klurig | Läskig | ||
Långsam | Tempofylld | Intetsägande | ||
Detaljrik | Fåordig | Nagelbitare | ||
Mysig | Rå | Sorglig | ||
Måbrabok | Tankeväckande | Rolig | ||
Rörig | Genomtänkt | Mörk | ||
Lättsam | Mystisk | Berörande |
Andra som bloggat om Nattavaara: Vargnatts bokhylla, Zombieöverlevnad och Litteraturkvalster
Intressant att läsa vad du tyckte. Jag har sorterat bort den här, och tror den passar mig mindre, men ditt omdöme var mer nyanserat än vissa andra.
SvaraRaderaJag tror att detta helt klart är mer en Monika-bok än en Lotten-bok 🙂
RaderaDe har väl skilt sig, så frågan är om de skriver ihop fortfarande?
SvaraRaderaAh, det har jag missat. Faran med att skriva ihop med sin partner?
Radera